Zarok naskočil na krásného bílého koně.
Ukradl jej a začal rychle cválat.
Ale zlý hoši mu na svých koních byly v patách.
A během toho, co od nich utíkal, spadl Zarok z koně dolů.
Jenže tady příběh nezačíná. - Jo přesně tak.
I ta část před koněm je dobrá. Řekni nám i o ní.
Dobře. Začal jsem zde, protože tady jsme před týdnem skončili.
Dobře. Zelis se podívala do zrcadla a pomyslela se...
...že její mateřské znaménko představuje její životní lásku, jejího prince.
Ale tohle není úplný začátek. - Jo děti mají pravdu.
Byl jsem u toho, když jsi to minulí týden vykládal.
Zelisin otec čekal venku a držel kýbl.
A její máma uvnitř křičela, když rodila.
Dobře, dobře
Když Mustafa vběhl do pracovny s kbelíkem horké vody...
Zaroku! Řekni "Bylo nebylo"
Bylo nebylo...
To to pálí.
Horký.
To pálí. Horký.
Horké. - Zůstaň venku.
Tlač, má drahá. Nurten, tlač.
Nurten, prosím netlač až moc. Vzpomeň si, co říkal pan doktor.
Máš úzký kanál, nebo úzký kanálek nebo tak.
Když budeš tlačit moc, dítě dopadne jako pita placka.
Proboha Nurten! - Jdi k čertu s těma svýma kanálama a kanálkama.
Když sklapneš, tak to půjde! Bláznivý Mustafo!
Táta je jako malý koláček...
Ještě není venku, mami?
Už to bude, ale ten chlapík tam by mohl zmlknout.
Nějak ho umlč. -Umlč ho. Umlč.
Už je na světě?
Pane Hakku. Není na tom dobře. Musíme zavolat doktora.
Žádný doktor. Nech ji zemřít. Jen zachraň dítě.
Je to holčička
Měli jsme ji vzít do nemocnice, pane
Nepřežila ztrátu krve.
A ztratili jsme i dítě.
Nevěřila mi. Věděla, že je nemocná.
Věděla, že porod nejspíš nepřežije.
Všechno své štěstí věnovala tomu dítěti. A nejen to.
Peníze budou převedeny na dítě až po jeho svatbě.
Když se dítěti něco stane...
200 miliónů dolarů, tento dům, všechno připadne charitě.
Dilruba... Dilruba...
Po všechny ty roky jsem mlčel.
Nenechám tě mě přelstím tímto trikem. - Dítě je mrtvé.
Ne.
Hilmi.
Mluv, sakra.
Nechal sem tě napospas smrti v popelnici.
Nikdy jsem si nemyslel, že se ještě uvidíme.
Zabil jsi mě. Již nejsem ten stejný člověk.
Neboj. Nebudu chtít odplatu za to, co jsi mi udělal.
Mám pro tebe práci.
Zaroku!
To je moje dcerka?
Pro Boha živého.
Má oči přesně jako já.
Je to ještě dítě. Jejich barva se ještě změní.
Už nemusíme utíkat.
Nemusíme. Teď budeme žít pro naši dcerunku.
Děťátko v kolébce spí.
Na střechu padá déšť silný.
Z doků otec se vrací.
Hajej dadej, má malá.
Hajej dadej, má mála.
Nurten! Přestaň s tím dítětem třást nebo z ní uděláš máslo.
Prosím, odlož ji do stínu!
Ano Mustafo! Vyrobil jsi opravdu velkou kolíbku.
Nepřestaneš o tom mluvit, dokud ji tam nedám.
Nám je dobře.
Vždyť teple praskají oříšky a ty říkáš, že je ti dobře!
pojď moje malá kočičko. Tvůj otec mě přivede do blázince.
Pamatuješ na tu, co jsme nám postavil v zahradě v Diyarbakiru?
Udělám stejnou houpačku zítra i zde. Jen větší.
Vlastnoručně ti ji vyrobím.
A tentokrát pořádně. Žádná přetrhaná lana.
S tím chlapcem jsou potíže. Každý rok budou velké narozeniny.
Bláznivý Mustafa.
Maminčina malá holčičko... Tatínek ti koupil náramek?
Dobře se vyspinkej ať vyrosteš do krásy, maminčina holčičko.
Mustafo! Dítě!
Moje dcera.
Nechte ji být! Kam ji berete?
Ještě tohle.
Jak se jmenuješ? - Zarok.
Není nemocná?
Ne. To je mateřské znaménko.
Zaroku.
A tak Zarokovi začal nový život.
Roční období se střídala jak roky plynuly, ale Nurten neustále trpěla.
Moje dcera není mrtvá. - Prosím, Nurten. Pro Boží slitování.
Nebrečte. Nechovejte se jak by byla mrtvá.
Není. Vrátí se.
Zarok je z dálky pozoroval. Byl účasten jejich smutku.
Prosím, Nurten, nedělej to.
Moje dcera není mrtvá. - Pojď.
Věděla bych to. -Pojď.
S lítostí a bolestí.
Zatím co Zelis žila svůj falešný život zavřená ve věži...
...Zaroka vychovala ulice dle vlastních pravidel.
Všechno nejlepší Zelis.
Děkuji, děkuji.
Nakonec se Zarok rozhodl stát součástí života smutné rodiny.
Zelis, vyrůstající v samotě a bez lásky se stala zasněnou princeznou.
Policie! Policie! Chyťte jej!
Nic jsem neudělal. - Otoč se.
Jen jsem pokuřoval s kámošama.
Zelis si usmyslela, že její znaménko znamená ZC...
...tedy iniciály jejího krásného prince, jejího zachránce.
Kam mám jít, abych jej našla?
Když by tě otec nechal opustit tento dům, tak jej najdeme. Ale to se nikdy nestane.
Myslí si, že se stane něco špatného. Proto jsem tu jak ve vězení.
Pořídím si řetízek s písmeny Z a C.
To chceš nosit takovou hloupost?
Ty jsi hloupá.
On mě najde. Tak proč by tam nemohlo být napsáno jeho jméno?
Otec je tady.
Hakki opravdu trpělivě čekal až Zelis dospěje.
Byl chladný a odměřený.
Jak je hezká. Kdo to je?
Nevím. Nejspíš další otcova milenka.
Jenže Nurten nikdy nepřestala čekat na svoji dcerku.
A nakonec přišel den, kdy ti darebáci mohli provést svůj plán.
Vypadáš nádherně. Žárlím.
Co se děje, děvče?
tohle já nechci, Meltem. Tohle není ten konec o kterém jsem snila.
Nikdo nemá ze začátku mého bratra rád. Je protivný.
Dej mu čas. Zamiluješ si ho, až jej trochu poznáš.
Budeš má švagrová!
Jsou to jen zásnuby. Ještě se nevdáváš.
Přestaň věřit pohádkám a stůj nohama pevně na zemi.
Vypadáš tak nádherně.
Obě víme, že žádný princ na bílým koni nepřijede.
Tohle se vůbec nepodobá tomu o čem jsem snila.
O čempak sníš? - Tetičko Necla, to jsi ty?
Pojď dolů. Za chvíli to začne.
Zajdu si pro tebe klidně až do pekla.
Co říkáte na moje hodinky? - Jsou pěkné.
Šéfe.
Kdo donese prsteny?
Mě je to jedno. Klidně jděte vy.
Co se děje tati?
Jdi za tou holkou, idiote.
Dobře tati, buď v klidu.
Chtěl jsi, abych se oženil, tak se žením. Co víc chceš?
Dobře, dobře. Postarám se o to. Líbí se ti moje hodinky?
Omlouvám se, strašně se omlouvám.
Pro boží slitování! Co to sakra je?
Omlouvám se! - Aylin, moje lásko!
Chlape to si chceš vážně vzít tuhle pohromu?
Je po všem, dobře?
Já se zblázním. To bylo tak ponižující.
Co se tam stalo?
Maminko!
Kde jsi? Tak už přijď.
Vím, že jsi blízko. Určitě jsi tady někde.
Cítím to. Přijď a zachraň mě.
Až mě najdeš, tak ti nakopu.
Co to sakra bylo? Kdo to sakra byl?
Chlapi, moje hodinky! Jsou pryč!
Kdo to byl, Zelis? Kdo to byl?
Co se stalo? Je pryč? Tak řekni něco, Zelis!
Zelis, co se stalo? Proč křičíš? Co to je?
Přestaň křičet! Co se stalo? Řekni mi to? Co je to?
Všechno v pořádku děvčata?
Jsme v pohodě, tati. - Je tady zloděj.
Zloděj. - Zloděj!
Sakra, hodinky jsou fuč.
Jak se dovnitř mohl dostat zloděj, když jste hlídali u všech dveří?
Pane, to nevíme. Stáli jsme u všech dveří, ale nic jsme neviděli.
Zkontroloval jsem to a nic důležitého se neztratilo.
Je mi jedno jestli je najdete, důležité je, aby se to už neopakovalo.
Tati, moje hodinku, jsou fuč! Co to znamená, "je mi jedno"?
Jdi s těma hodinkama už do prdele.
Proč jim neukážeš tu botu?
Když jim ji ukážu, tak jej zavřou. A já jej už neuvidím.
Zelis! Potkáš ho a co pak?
Je to zloděj. Jak jej vůbec chceš potkat?
Jen mějte oči otevřené. Haló! Slyšíte mě?
Omlouvám se pane. - Poslouchejte. Na co myslíte?
Sire, víme kde bývají.Může
Ani nápad.
Děvčata, prohlédli jsme celou čtvrť. A vy mi stále neřekli, co hledáte.
Vůbec nerozumím tomu, co s tou botou máte.
Můj drahý Kenane, je to projekt do školy.
Jenže lidi se nám vyhýbají díky tomu tvému svítícímu autíčku.
A proto nemůžeme najít to, co hledáme.
Dívej, ty teď můžeš jít. No a my se tu rozhlídneme samy.
Ani nápad, slečno Meltem. Váš otec by mě zabil.
Máme 151 na 7661. Volám všechny jednotky.
Jenže teď musím jet. - Pojď
Zůstaň na telefonu. Až tu skončíme, tak ti zavolám. Dobře?
Zavolej mi! Co jsem to řekl?
Meltem, možná by tu měl zůstat. Mám strach.
S ním za zadkem bysme toho chlapa nikdy nenašly.
Děvčata, hledáte tu něco? - Jo majitele téhle boty.
Chlapi, nepostrádá někdo tuhle botu?
No do prdele.
Ne. Takže můžete jít. Mohlo by to tu skončit jako v nepřístupným filmu.
Dáme 1000 lir tomu, kdo tu botu obuje.
Obuji ji. - To tedy ne. Nechte toho.
Ne. To dám.
Vstávej. - Chlape, zkouším ji.
Nahoru.
Dělej.
Nesedí ti. - Sklapni, chlape.
Nech toho. - Jdi pryč.
Vstávej, rychle!
Vypadni-
ZC, ZC... Tady máš ZC!
Holka, viděla jsi co jsou zač. A on je jedním z nich.
No tak, Kenane!
Zatracený signál.
Zmlkni! Říkám ti mlč!
Jdi, poslouchej a jdi.
Zmlkni! Dej sem tu tisícovku lir.
Zmlkni! Drž hubu! - Co to děláte?
Sklapni! - Nechte mě. Nic vám nedám.
Nechte toho! - Mlč!
Sklapni.
Zelis! Zelis! Rychle! - Jste v pořádku, holky?
Pomoc! Kenane! Kenane! Zelis! Zelis, vstávej!
Nahoru, holka. Chtěli nás tady zabít. Pohni!
Nahoru, rychle. A jdeme, Zelis.
Proč mi nevěříš, Meltem? Nelžu ti.
Meltem, poslouchej mě, prosím! Počkej chvilku.
Přísahám, že jsem to viděla. Měl můj řetízek. ZC.
Zelis! Měli jsme nůž na krku.
Dobře. Pro mě to nebyla zábava.
Chtěla jsem jen, aby jsi se zbavila svých snů. Ale pamatuj:
Teď jsi zasnoubená. Za mého bratra.
Zelis!
Chlapi, dejte si trochu čaje.
Pokud nebudete pít, tak vypadněte. Čaj brácho?
Spálila jsem se! Spálila.
Jsem spálená.
Pojď sem.
Zaroku! -Pojď sem!
Sem.
Ziyo! -Ziyo!
Rychle, rychle. Sem? Ziyova hlava explodovala!
Sakra! Proč jste jej k tomu donutili?
Musí jít do nemocnice. Ta hlavě je hrozná.
Táhněte, psi! Z cesty!
Deryo!
Tady. Díky, Zaroku.
To není pro něj. Je to pro můj vlastní klid.
Díky jeho kašli se celou noc nevyspím.
Měl by si to vzít, ať můžu klidně spát.
Dobře, už jdu.
Halo.
Už vstáváš?
Kde to jsem? A kolik je hodin?
Jsi u mě doma. A je pět.
Ou ne. Můj otec. Jdu pozdě. Neskutečně dobře.
Jsi tak pěkný.
Můj telefon....
Odkud jdeš? - Tetičko, vyděsila jsi mě.
Kde jsi byla? Byla jsi u Cemala?
Ne. Ale neříkej to otci prosím.
Dobře. Jdi do svého pokoje. Neměl by tě vidět takto.
Tentokrát mu to neřeknu, ale už to nedělej.
Dobrou noc.
Chlapče, kde jsi se tu vzal?
Nurten! Podívej, kdo je tady. Koukej.
Je to Zarok? Řekni tomu nezbedovi, ať zůstane na večeři.
Dobře, dobře. Zůstanu. Ani mě nenapadne odejít
Mustafo, dej ty bedny starostovi.
Ať je rozdá potřebným. Určitě si poradíte.
Synu, ty to ukradneš a my to pak dáváme dětem.
A to je hřích. - Vás také okrádají.
Nurten.
Děkuji. Je to úžasné. - Jen si dej.
Mustafo.
Tady.
Tohle je také hřích? - Nech mě se podívat.
Není. Ale k dobru to má daleko. Nemáš něco ze strany dobra?
Někdy třeba mrkne. - Mustafo, dej to sem.
Všechno nosíš sem. Nech si i něco pro sebe, synu.
Mě je dobře , Nurten. - Dívej, je chytrej.
Když máš peníze, ztratíš rozum.
Podívej se, Mustafa- má chytrou hlavu, ale nic z toho nemá.
Jistě, jistě.
Moje děťátko...
Přeji si přivést ti ji domů.
Ziyo, můžeš rozbít ten kámen?
Vypadněte odsud. Ztraťte se!
A ty si zase sedni.
Někoho hledám. Pomůžeš mi?
Haló.
Je tu někdo?
Můj telefon!
To zvoní můj mobil?
Má lásko! Má drahá!
Halo? Zelis? - Cemale, jsi to ty?
Samozřejmě.
Kdo další ti šeptá taková sladká slůvka do telefonu?
Večer se sem staví pár přátel. Můžeš taky přijít.
Popijeme, pustíme muziku, hodíme se do klidu.
Můžu promluvit s tvým otcem.
Nějak mi není dobře. Asi bude lepší, když nikam nepůjdu.
Nechce se mi jít z domu.
Halo? - Halo.
Cemale? - Zelis?
Halo? - Zelis?
Halo?
Buď v klidu.
A kdyby tě to zajímalo, tak jsou čtyři.
Mám celý večer.
Povídej. -Co?
Proč se tak strašně snažíš vrátit mi botu?
Jak se jmenuješ? - Zarok.
S Ká nebo Gé? - Zaro. K.
Zarok. - Říkají mi dítě Zarok.
Jak se jmenuješ ty?
Zelis. - To vysvětluje to Z na řetízku.
Ne tak to není.
Je to tvoje jméno.
Dívej.
Co tam vidíš?
No... - Dívej, je tam vepsáno tvé jméno.
Vážně? - Je to mateřské znaménko.
Proto mě pojmenovali Zelis, protože znaménko vypadá jako Zet.
Ale já myslím, že jsou to dvě písmena v srdci.
Možná to je jen dětský sen,
jenže když máš něco takového, tak na co jiného můžeš myslet?
Myslíš si, že je to náhoda?
Jo.
Podívej, zlato. V tomhle baráku všechno neustále mění své místo.
Protože jsme všichni zloději.
Když nejseš hloupá, tak si prostě svoje věci podepíšeš.
Podívej, je to tak všude. Podívej tady. A tady.
Podívej tady všude. Dívej.
Je tam moje jméno?
Můžu ještě kouknout?
Možná to nejsem já. Třeba hledáš Ziyu.
Jdi se podívat dolů. Je to silák, ale je slušnej chlap.
Mám jej zavolat? - Nedělej si srandu.
Dobře. Ok.
Tak mi to teď řekni. Našla jsi mě.
Co teď? - Já nevím.
Potkali jsme se. Buďme přáteli.
Myslel jsem, že když jsem byl u vás, tak že se vdáváš.
To byly zásnuby.
Zásnuby, svatba... jaký je v tom rozdíl?
Otec toho kluka, s kterým mě zasnoubili, je obchodní partner mého otce.
Můj otec je opravdu ochranářský.
Nikdy jsem neopustila dům. Myslí si, že se mi stane něco špatného.
Jak jsi se tedy dostala sem? - Kdyby to věděl, tak mě zabije.
Myslela jsem, že když se vdám, tak budu moci začít žít.
A tak jsem souhlasila. Ale je tak otravný. Nemám jej ráda.
Předvádí se, protože jeho otec šéfuje policii.
Je čas, aby jsi odešla. Pojď. Rychle. Pojď.
Vezmi si to. -Nemusíš se bát.
Nechci tě ohrozit.
Budu šťastná, když to bude mít.
Ale chci něco, co je důležité pro tebe na oplátku.
Máš moji botu. - Tu si nemohu pověsit na krk.
Můžu ti dát tohle. - Ne, nech si je.
Co tohle?
Ne.
Vidíš, to je pro tebe důležité. Prosím, můžu si to vzít?
Ne, Pojď. Pojď holka. Ven. Pojď. Pojď.
Proč to říkáš? Mám čas.
Jen jsme mluvili. Bylo to pěkné. Co je špatného na mluvení?
Musí toho být hodně, co my jsi mi řekl.
Jaký je tvůj život? Proč ti říkají Zarok? Tvoji přátelé...
Tady žije. Teď mu ukážeme ten tanec.
Kdo je to. -Ptala jsi se. Moji přátelé.
Co po tobě chtějí? - To nevím. Možná moji smrt.
Co? Proč?
Utekl nám. Sakra.
Půjčil jsem si něco, co bylo jejich.
Tak jim to vrať. - To nejde. Prodal jsem to.
Běž! Dělej, utíkej!
Počkej!
Čekej!
Rychle, přidej!
Stůj, stůj. Promluvíme si. - Klidně můžeš, jestli chceš.
Počkej!
Jsi v pohodě?
To bylo tak vzrušující. - Tak vzrušující.
Jsem si jistá, že se se mnou chceš pořád stýkat.
Ty jsi šílená?
Zatáhneš za ruční brzdu a zadek se začne točit.
Potom šlápneš na plyn a driftuješ. Je to snadné.
Jak? - Jen mě sleduj.
Včas tě to naučím.
proč nikdy nemluvíš o své rodině?
Kde jsi se narodil? Tvoje matka, tvůj otec...
Narodil jsem se do světa, ve kterém jsi mě našla.
Muže, který mě našel a byl mi otce, zastřelili, když jsem byl dítě.
Umřel mi přímo před očima.
Až později jsem zjistil, že nebyl mým skutečným otcem.
Nikdo netuší odkud pocházím.
Ti, co to věděli, jsou mrtví.
Nějaké další otázky, princezno?
Celý můj život nevydá ani za okamžik toho tvého.
Možná to není to stejné, ale já také nemám matku.
Mám je zadluženého otce.
Možná se to vše děje, aby jsme byli spolu.
Jdi.
Kam? - Domů.
Nechci odejít. - Tohle je konec.
Konec čeho? - Podívej, ty jsi domácí kočka.
Dobře? A já jsem toulávej pes.
Jsme jiní. Ublížíš si.
V čem jsme jiní? Jsem s tebou opravdu šťastná.
V čem jsme jiní?
Copak to nevidíš? - Nevidím co?
Co vidíš?
Patříš sem.
Nemohu toho ukrást moc.
Teď už rozumíš?
Zelis. Zelis! Počkej chvilku!
Tady! Taky jsem kousek ukradla.
Sakra.
Takže se ještě uvidíme, ne?
Kde jsi byla?
Tati, řeknu...
Poslouchej...
Já už nejsem dítě, otče.
Neděláš dobře, že mě držíš od světa tam venku.
Chceš abych dělala věci, které nechci dělat.
Se vším respektem, ale myslím že je čas, aby jsi mě vyslechla, otče.
Neclo, odveď ji do pokoje.
Nevyjde ven, dokud neřeknu.
Zodpovídáš za ni. Dělej svoji práci pořádně.
Nepokoušej moji trpělivost.
Co mám dělat? Vůbec mě k sobě nepustí?
Psal jsem ji 10x denně a ona neodpověděla.
Volal jsem ji, nepřišla. Zkoušel jsem to, tati.
Co tím myslíš, zkoušel jsem to?
Vše o co se staráš jsou auta a zábava někde venku.
Synu, musíme se o tom bavit?
Řekl jsi, ať se nestrachujeme, že bude do tří měsíců tvoje.
Přesně tak to do zásnub bylo.
Ale po zásnubách se to změnilo. Nechápu to.
Nechci nic říkat z úcty k panu Hakkimu,
ale už toho mám dost. Postarej se o svoji snoubenku.
Někdo se kolem ní točí. Připravte vše na svatbu.
Počkejte. Co myslíte tím "někdo se kolem ní točí?
Je to moje snoubenka. Kdo se má, co kolem ní točit?
Meltem.
Kdo se kolem ní točí?
Jak to mám vědět? Nevím. - Koukni, drahá.
Vy dvě jste si blízké. Musíš to vědět.
Pokud je tu jiný kluk musíš nám to pro její dobro povědět.
Jmenuje se Zarok. - Zarok?
Víte, že byla posedlá tím svým znaménkem už od dětství.
Je to o tom.
Zaroku!
Kdo je k čertu Zarok? Kde ho najdeme?
Nech mě mu rozbít hubu.
Moc mi toho neřekla, protože s tím nesouhlasím.
Ale co vím, tak nejsou milenci ani nic takového.
Jsou jen přátelé. - Takže jsi ho viděla naživo.
A nic si neřekla.
Nechce se se mnou moc stýkat, protože jsem proti tomu.
Ale ten den jsem je vyfotila.
Dej to sem.
To je on? - Ano, to je on.
Můžu se podívat?
To ne.
Kde jsi pořídila tu fotku?
Hledám Zaroka. - Kdo jste?
To není tvoje věc. Kde je?
O co jde?
Na tebe si vzpomínám.
co chcete tentokrát?
Můžeme mluvit o samotě?
Jděte, kluci.
Víš proč tu jsem.
Předal jsi dítě, dostal jsi peníze, konec příběhu.
Omlouvám se za otce, ale muselo se to stát.
Jsi jeho syn. Je jasné po kom jsi.
Můžeme se domluvit.
Nebyl to můj otec. O co jde?
Drž se od Zelis. Rozumíš?
Pokud chceš peníze, tak se o to postarám.
Ale drž se od ní dál.
Nechceš se dostat do problémů s policií.
No tak. Buď hodný chlapec, stejně jako když jsme se potkali.
Nemá smysl utápět se v minulosti.
Rozuměl jsi? Koukni na mě, rozuměls?
Jestli se ještě uvidíte, zabiji tě.
Já tě zabiju! Zabiju!
Zabiju tě. - Podívej se na mě.
Jestli se ještě jen přiblížíš k Zelis...
...nepřijdu už sama.
Pojď. -Vypadni
Jděte! Vypadněte odsud!
Já ji našel. Je to ona.
Já ji našel. Našel jsem ji!
Opravdu jsi tady?
Píchá mě u srdce.
To znamená, že strach opustil tvé srdce.
Vezmi mě pryč.
Pane Hakki.
Mluv, sakra!
Pomoc...
Děkuji. - Ode dneška to bude takto...
...budeš mi hlídat záda a já se postarám o ta tvá.
Kam jedeme? - Začít nový život.
Přesně jako v pohádce.
Jo. Ten náš bude trochu jiný.
Odvedu tě z přepychu do chudoby.
Jsi připravená na bídu?
S tebou jsem připravena na cokoliv.
Nemá žádné jméno. Jen přezdívku "Zarok".
Když Blonde Necmi zemřel, chlapec zůstal sám.
Byl usvědčen z loupeže. A je hledán pro menší přestupky.
Máš venku hromadu policistů. Můžou ho hledat.
Můžeme dát vědět na zastupitelství. A pak se nám to vymstí.
Pane, venku jsou dva chlapi. Tvrdí, že znají Zaroka.
Musíme ho najít sami.
Jinak o všechno rychle přijdeme.
Nebojte. Třeba u sebe bude mít svůj mobil.
Tak ji najdeme.
"Omlouvám se. Za vše můžu já. Všechno jsem jim řekla.
Ať si kdekoliv, nevracej se. Buď šťastná.
S láskou tvoje přítelkyně, Meltem"
Kde teď jsme?
Podívej! Nejsou roztomilé?
Pojďme je pomazlit, prosím.
Cítím se tak úžasně. - Líbí se ti tu?
Tohle má být chudoba?
Přeje si krásná princezna od svého džina ještě něco dalšího?
Přála bych si, abys tu moc měl. To by bylo dobré.
Ale asi ji máš, jen to skrýváš.
Procházíš skrz okna a když na tebe myslím, tak se zjevíš.
Jsem si jistá, že umíš i létat a jen to tajíš, že ano?
Ano, jsem vinen.
Mám i kostým se Zetkem.
Ale latex mi moc nesluší. Vypadá divně.
Bylo by úžasné, kdyby jsi létal. Vzal bys mě a dotkli by jsme se oblohy.
Utekli by jsme, když by jsme byli smutní.
Sice nelétám, ale i tak ti dám jednu věc, po které strašně toužíš.
To je strom přání? Opravdu funguje?
Každý na někoho čeká.
Doufá, že přijde.
Myslím si, že tento strom živí naději.
Něco si přej.
Přeji si, aby jsi mi přivedl mámu.
Celý život, chci vědět, jaké to je poznat mateřskou lásku.
Milovala by jsi mě víc, když by ti přivedl mámu?
Víc než právě teď?
Počkej tu.
Kam jdeš? -Počkej.
Vy a to vaše zatracené načasování!
Proč si ji vzal sem?
Kde je? -Uvnitř.
Ví to? - Je v bezvědomí.
Co jsi ji udělal? -Uspal jsem ji.
Kde je ten kluk? - Dole, v kufru svého auta.
Co s ním mám udělat? - Počkej do zítřka.
Tvůj otec ti řekne, co dělat.
Zůstaň tu a hlídej ji.
Až se vzbudí, zjisti, co ví.
Ano, pane.
Hned ráno se oženíš. Už je toho dost.
Uklidni se, uklidni. - Co ode mě chceš?
Kde je Zarok? Co jste mu udělali?
Uklidni se, jen se uklidni. Posaď se, děvče.
Nechci ti ublížit. Chci ti pomoci.
Poslouchej mě, prosím. Tvůj otec a jeho muži se brzo vrátí.
Chci ti něco říci, než přijdou.
Možná to nebudu moci zopakovat. Hlavně prosím nekřič.
Tvoje matka byla hodně nemocná. A neřekla to panu Hakkimu.
Chtěla mít dítě předtím než umře.
To byl hlavní důvod proč si pana Hakkiho vzala.
A pan Hakki se zajímal Jan o její majetek.
Když paní Dilruba otěhotněla...
...přestala brát své léky, aby neublížila miminku.
Nemohla přežít krvácení během porodu.
Ztratili jsme ji i to dítě.
Před svou smrtí byla na vše připravena.
Peníze po kterých pan Hakki šel...
...mohli být dítěti vyplaceny jen pod jednou podmínkou.
Až se dítě provdá nebo ožení.
Pokud by se dítěti něco stalo, peníze by připadli charitě.
Potřebovali jsme dítě, aby pan Hakki o ty peníze nepřišel.
A tak jsme jedno unesli.
To dítě jsi ty.
Pam Hakki není tvůj otec.
Co to povídáš, Neclo? Ne, ne!
Udělej oč tě požádají. Dej jim ty peníze.
Dělej hloupou. Nechají tě samotnou.
Moje drahá holčičko. Moje krásná dcerko.
Strašně jsem se bál, že se to stalo něco hrozného.
Toho jsem se vždy bál.
Proto jsem tě vždy držel ve své blízkosti.
Všude okolo jsou zlí lidé.
Můžu tě ubezpečit, že teď jsi v dobrých rukou.
Všichni jsou tu, Pan Selim, notář, Necle...
a připraveni ti pomoci
Pojď, netrap mě. Dobře, moje krásná holčičko?
Nechci dělat nic, co by tě činilo smutnou.
Papíry jsou připraveny. Musí to jen podepsat.
Hned poté budou převedeny peníze na její účet.
A poté můžou být převedeny úplně jinam.
O jaké částce se vlastně bavíme. - Zhruba 200 miliónů dolarů.
Kde je tvoje sestra? - Jak to mám vědět, tati?
Ten otrapa je v garáži. Co s ním?
Hoď jej ze střechy. Konec konců, je to zloděj.
Spadl při útěku. Strč mu něco kradeného do kapec.
Tohle je náš poslední kšeft. Jsme v tom až po krk.
Nesmíš to pokazit.
S radostí, tati. S radostí.
Kdo je moje matka? - Nevím.
No tak, jdeme!
Jsi připravenej se proletět? Tak co, připraven lítat?
Sakra, moje svatební boty! Ty špíno.
Stačí ti to?
Kde jsi? Čekáme na tebe. - Dobře, už jsem tu tati.
Pohni si. - Dobře, dobře, už jdu.
Pojď sem. Pojď.
Podívej se. Ženy...
Kdyby jsi nenadělal tolik problémů...
... možná bych ti ji i nechal, až bych se jí nasytil
Máš štěstí, dneska nechci plýtvat energií.
Musím si ji nechat na večer.
Prohrál jsi..
Tady ho shoďte. Nebo, kde se vám zachce.
Jen se ujistěte, že je po něm. - Dobře.
Vy jste ženich, že? Nervózní?
Strašně. Umírám vzrušením.
Žijeme v neustálém napětí. - Prosím?
Jen žertuji.
Sedni si, sedni, počkej. Dobře, do toho, skoč.
Tady to je. - A co ti policajti?
Bez obav. Postarám se o ně.
Dobře, tak skákej.
Bylo by úžasné, kdyby jsi létal. Vzal bys mě a dotkli by jsme se oblohy.
Utekli by jsme, když by jsme byli smutní.
Zaroku!
Co to sakra je? - Kdo jste?
Zaroku!
Stůjte. Co se děje?
Kde jsi byl? - Učil jsem se létat.
Nechte mě! - Ne.
Hoř, hoř, hoř.
Bratře, stůj.
Vezmi ji k její matce.
Pomoc! Pomoc!
Dokázala jsi to. Už nejsi bohatá.
Vezmu tě hned do nemocnice, - Jsem v pohodě, jeď.
Bereš mě k mé matce?
Tady zastav.
Vezmu tě do nemocnice. Nevypadáš dobře.
Ne, to nedělej. Tam nás najdou.
Tady...
Ty jsi to věděl celou dobu?
Byla jsi jen malé dítě.
Ve dne v noci tvoje matka čeká až se vrátíš domů.
Hodně trpěla.
Jak to všechno víš?
Jsem ten, kdo tě unesl.
Zaroku. Zaroku, prober se. Zaroku. Neopouštěj mě, Zaroku.
Neopouštěj mě, Zaroku.
Zaroku, prober se! Zaroku! Neopouštěj mě, Zaroku!
Pomoc! Pomoc!
Pomozte mi! Je tu někde někdo?
Počkej tu, neodcházej. - Pomoc!
Neodcházej.
Zaroku. Neopouštěj mě. Zaroku. Je tady někdo? Pomoc!
Pomoc! Je tu někdo?
Co se stalo? Mluv. Upadl nebo tak?
Jak to mám vědět? Něco se stalo. Dorazil zraněný. Teď odpočívá.
Dalo hodně práce jej ošetřit.
Nepustil jsi mě tam. Veterináře ano, ale mě ne.
Uklidni se, Nurten. Nehluč.
Pojď, uděláme snídani.
Ať se mohou najíst, až se vzbudí. Pojď. Pojď.
Blázínku Mustafo. - Pro Boha živého.
Jezte, jsi jediný, co jí.
Jestli to všechno sníš, budeš první koho my sníme.
Jednoduše. Pojď sem. Už jsi vzhůru, synu?
Zaroku?
Jsi v pořádku? Neboj se, moje zlatá.
Nikdo tě tu nenajde, neboj.
Musíš mít hlad. Nejdříve se najez.
Budu se ptát později. Klidně mi vše můžeš říci.
Jsi tak pěkná. Bůh ti žehnej. Bůh ti žehnej.
Děkuji. Tohle vypadá pěkně. Kde to jsme?
Kde?... Tam jsme se narodili. - Odkud jste?
Museli jsme odejít. Něco se tam stalo. Tak jsme přišli sem.
Tady se také něco stalo. Jenže tentokrát jsme neutekli a zůstali tu.
Každopádně, tvůj čaj bude studený. Popovídáme si později.
Budu venku, když mě budeš hledat.
Donesla jsem ti nějaké oblečení.
Bůh ti žehnej, Bůh ti žehnej. Moje pěkná holčičko.
Řekni mi, mistře Zaroku. Co se sakra...
Ach, jo. Jsi úplně na kousky.
Ale děvče je to pěkné. To je dobře.
Vidíš, to je pro tebe důležité. Prosím, můžu si to vzít?
Ne.
Všichni na někoho čekají. Doufají, že přijde.
Vezmi mi k její matce.
Odpusť mi, co jsem vám udělal. Jsi opravdová matka.
Co jsi nám udělal? Pomáhal jsi nám.
Je to také tvůj domov.
Chtěla jsem ti pomoci, ale Mustafa mě nenechal.
Čekání už skončilo, Nurten. Už skončilo.
Čekání je u konce.
Co?
Moje dítě...
Mami?
Mami!
Moje dítě...
Moje holčička...
Mami! - Moje dítě!
- Mami! - Moje dítě!
Mami...
Podívej, Mustafo! Říkala jsem ti, že se vrátí!
Tati?
Moje děvče.
Díky Bože.
Skutečně Zarok skočil ze střechy?
To to opravdu udělal? - Ano.
Je Zarok mrtvý?
Jsem přímo tady, kámo. - Takže Zarok není mrtví, že?
Ne, Kadire.
Zločinci musí za své hříchy zaplatit.
A ti hodní pokračují ve svých životech.
Tak jak to, že Zarok skončil v lochu?
Pamatujete, jak si něco půjčil? Říkal jsem vám o tom.
Slíbil, že to znovu neudělá. - Pojď, Zaroku.
Asi se ti nechce pryč. - Proto jej pustili.
Rozplakal si nás, Zaroku.
Co mám teď s dětmi dělat?
Budou se na tebe ptát při každé návštěvě.
Můžeš jim to vyprávět. Ale nepřeháněj.
Stav se, až budu venku. Taky ti chci něco říci.
Pojď. - Můj brácho!
Brácho! - Pojď, brácho.
- Pozdravuj od nás Zelis. - Budu.
Zaroku, už se nevracej. - Ani na chvilku.
Ne?
Takže, kam pojedeme?
Já jedu do sousedství. Nevím, jak ty.
Proč mě musíš pokaždé unést?
Tentokrát spolupracuji. Tak kam jedeme?
Drž se ode mě, holka. Nosíš jen problémy.
To jsi zloděj?
Mám 200 miliónů dolarů a ty mě nechceš!
Počkej, to je všechno tvoje? - Pod podmínkou, že si najdu manžela.
- Co by si řekla na Ziyu? - Hej, neděl si legraci.
Z anglických titulků přeložila Marrjaana